S.— I quin serà aquest mal? I on atacarà aquest mal, a quina part del desobedient?
C.— Evidentment al cos, car aquest es desfarà.
S.— Dius bé. Així mateix passa amb totes les altres coses, Critó, per tal de no revisar-les una per una; així, doncs, quan es tracta del just i de l'injust, i del lleig i del bell, i del bo i del dolent, que són justament les coses sobre les quals estem deliberant, ens cal seguir i témer l'opinió de la majoria, do bé la d'aquell sol, si és que en això hi ha cap mestre, davant del qual cal avergonyir-se i témer més que no davant de tots els altres? Aquell a qui no podem deixar de seguir, sense destruir i fer malbé allò que millora amb l'obrar just i es desfà amb l'obrar injust? Per ventura no tinc raó?
C.— Jo ho penso així mateix, Sòcrates.
S.— I bé: si allò que millora amb un règim sa i es destrueix amb un règim malsà, ho espatllem no obeint el parer del mestre, val la pena de viure amb aquesta ruïna? I això, és el cos o no?e
C.— Sí.
S.— Val la pena de viure amb un cos inútil i desfet?
C.— No, en absolut.
S.— I valdrà la pena de viure tenint destruït allò que es fa malbé amb l'obrar injust i millora amb l'obrar just? O hem de tenir per més vil que el cos allò, sigui el que sigui, de nosaltres, amb què es relacionen la injustícia i la justícia?48
C.— Cert que no.
S.— Ans bé, ho hem de tenir per més noble?
C.— En absolut.
S.— No ens cal doncs, amic meu, preocupar-nos del que ens dirà la majoria, sinó aquell que és mestre en matèria de justícia i injustícia, l'únic i la mateixa veritat. Així, doncs, tu comences per dir que cal preocupar-se de l'opinió de la gent respecte del just i del bell i del bo, i de llurs contraris. Sí, però la gent, pot dir algú, ens pot fer morir.
Pàgina:Plató - Diàlegs I (1924).djvu/128
Aquesta pàgina ha estat validada.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Plat%C3%B3_-_Di%C3%A0legs_I_%281924%29.djvu/page128-1024px-Plat%C3%B3_-_Di%C3%A0legs_I_%281924%29.djvu.jpg)